Nårvi er barn, tror vi at verden erfull av magi.
Vi tror på myterog legender, og på at vår skjebne venteross.
Det erden verden jeg husker.
Og den jeg kunne ønske jeg aldri hadde sett.
Rocky Mountains for 10 år siden
- Det ernoen her. - Gå inn.
Pappa!
- Mamma! - Løp, Olivia!
Bukarest, Romania I dag
- Du løper da alltid. - Vet aldri når man får bruk for det.
- Vivian, han venter at du er her. - Det er jeg ikke.
- Det er en ære å bli utvalgt. - Og en ære å bli forlatt?
Det er sånn vi gjør det.
- Jeg trengerikke dine råd. - Jo, det gjør du.
- Jeg husker da jeg var 19. - Du er fremdeles 19.
Veldig morsomt.
Jeg ble gravid. Jeg valgte selv å bli derjeg hører til.
- Hvis du vet hvor du hører til. - Vi har et trygt hjem her.
Takket være Gabriel. Dine foreldre ville at du skulle være trygg.
Og det er du.
Du løper bare fra deg selv.
- Er det virkelig her? - Det skulle være det.
- Vivian. Er det noe du liker her? - Jeg vil bare ha en drink.
Det sier de alle sammen.
Glem det, kamerat.
Hun er bare sjenert.
Ikke gi opp, fetter. Jeg tror hun liker deg.
- Så snilt av deg å si det. - Jeg kan høre kirkeklokkene.
Hele familien hennes ville komme til bryllupet, og du ville drepe dem.
Ja, det ville vært fantastisk.
Vet du hva? Vi er romantikere.
Det er ikke noe "vi".
Det er bare det med romantikere...
...at de aldri gir opp.
- I mine drømmer er du også øverst. - Er det min tur etterpå?
- En runde absint. Til henne også. - Harfemkløveret kravlet ut av hula?
Min kusine beærer oss med sitt selskap.
Har du kommet for å danse?
Jeg skulle gjerne se deg danse for Gabriel.
Det vet du jo at du kommertil.
Det har gått sju år. Det er snart på tide.
Han kan velge mellom flere jenter.
Men ingen er som deg.
Skål for min kjære Vivian og hennes strålende framtid.
Hallo?
Er her noen her?
Spør du meg om det ernoen her?
Når har de begynt å låse kirkene her i landet?
- De beskytter bare et hellig sted. - Jeg harikke stjålet noe.
Er du amerikaner?
Jeg vil ikke ha noe bråk. Jeg harhørt om dette stedet.
- Jeg måtte bare inn hit. - Hva er dette?
Skissertil en grafisk roman.
Akkurat som disse her.
- Hvem av dem er om ulver? - Den neste.
Jeg heterAiden Galvin. Jeg erpå research.
Og på ulovlig grunn.
Bukarest er rene skattkammeret.
Jeg har hørt at ulvernærmest ble tilbedt her, -
- men det er nok ikke bokstavelig ment.
De kalte dem faktisk ikke ulver, men loup garou.
- Du snakker om varulver? - Ikke som du tenker på dem.
De var ikke uhyrer ifølge de lokale fortellingene.
- Hva var de da? - Man så opp til dem.
De var de beste blant mennesker og uhyrer. En slags formskiftere.
- Men så ble de utryddet. - lfølge legendene.
- Så du lagertegneserier... - Grafiske romaner.
Så det handler ikke om uhyrer?
Det er jo bare oss mennesker, ikke sant?
Gjemte du deg herinne?
Vent litt, da. Jeg skal gå.
Jeg vil bare vite hva du heter. Du har vel et navn?
Har de navn?
Hvorfor skulle vi ha navn?
Det bringerulykke å bryte seg inn i en kirke.
Hva heter du?
Jeg vil ikke være med! Kjør nå!
Slipp meg inn! Hjelp!
Kom deg ut herfra.
Hold opp da. Vi skal ikke gjøre henne noe.
- Guttene må få more seg litt. - Du kjenner loven.
Hva betyr en eneste jente?
De vil komme bevæpnet i stort antall. Og da kommer de etter oss alle.
Ja, du vet det jo du.
Vi ville ikke gjøre henne noe, bare leke med henne.
- Vi er klar over risikoen. - Vi kjenner også Gabriels lov.
Jakt i flokk eller slett ikke.
Og de lovene han vil pålegge deg.
Hun sover.
Gabriel... hun ble hjemme for å vente på deg.
Er du redd formeg?
Nei.
Du kjennertradisjonen. Hvert sjuende år tar flokkens leder en ny kone.
Mener du ikke make?
Du skal utvise respekt forreglene. Uten dem overlevervi ikke.
Det fins profetier om jenter som deg.
Du nedstammer fra lederne.
Kvinnene i din familie var legendariske heri byen.
Din far skulle aldri ha dratt til USA. Jeg sa det ville gå galt.
- Du må ha hatet ham. - Nei.
Men vet du hvorfor vi har overlevd her?
Fordi vi står sammen. Din far tenkte mest på seg selv.
- Du skal ikke fornærme min familie. - Du har ingen familie, bare en arv.
Hvis du erjenta fra profetien...
...vil jeg snart fri til deg.
Jeg har sett hva du gjør mot Astrid.
Du kommer én natt, og hun gråter en hel måned.
Vil du gjerne være alminnelig? Det er du ikke.
Bare spør dyret i deg. Hun vil nok lære deg det.
Frykt...
Fortjente jeg ikke din respekt?
Beundret du meg ikke det minste?
Det erfordi du ikke kjenner mitt sanne jeg.
Hei, din dritt. Du kan gå nå.
Hvortar dere meg hen?
Din anholdelse kom i avisen. Du må være stolt av deg selv.
Hva er dette for noe? Og hvem er du?
Kom og ta en drink med meg.
Absint. Det ermitt gamle ritual.
Hvorfor betalte du kausjonen min?
Drikk.
I visse land betraktes det som gift.
Men man får det ikke i en skitten kanyle, og det selges ikke til barn.
Hva vil du? Vil du ha en andel?
Vil du være med?
Hittil har du unnsluppet loven. Men heri byen er vi loven.
Og det har vi vært i 5.000 år.
Vi finner ut hvem du har solgt giften din til.
I morgen holdes tradisjonen i hevd.
Ja, nå er det mye bedre.
TURIST FORSVUNNET
Sjokoladen din.
Hei!
Ulvejente!
Hei, søta. Er du klar til jakten?
Vær hilset, du nattens dronning, Bukarests skjønnhet.
Hun fører an i jakten. Hei, mamma.
...han trorhan jakterkjøttklumpen. Og så var det bare Gregor!
Jeg ante det ikke.
Helliget være natten.
"I frykt løp jeg hit og dit med en smak av blod og sjokolade i munnen.
Begge like motbydelige."
Husker du det?
"Steppeulven". Vi er alle fortapte sjeler.
Vi eri det minste fortapte sammen.
Mine herskaper.
Vi samles her i kveld som våre forfedre også samlet seg, -
- ved fullmåne.
Vi samles i flokk, forvi er en flokk.
Og vi jakter i flokk.
Vi har overlevd i 5.000 år ved å skjule hvem vi er.
Vi erblitt jaget ut av England, Frankrike, Amerika.
Men ikke herfra. Aldri herfra.
Dette vesen...
...kalles et menneske.
Men jeg kaller det for en trussel.
Menneskeheten er korrupt.
Den er bare flink til å ødelegge.
Vi må statuere et eksempel og vise denne trussel, -
- at selv om vi er færre enn dem, larvi oss ikke jage vekk.
Så på denne natt -
- må naturen la oss vende tilbake -
- til dem vi virkelig er, -
- i det fri, der vi engang holdt til.
- Sparmeg. - Det ligger en elv i skogen.
Hvis du når overpå den andre sida, får du lov å leve videre.
Og hvis ikke, så æret være den loup garou som tar ditt liv.
Løp.
Ingen har noensinne kommet fram til elva.
Hjelp!
Hjelp meg!
Det er den du er. Og den du alltid vil være.
Hei. Er det post til meg? Brev? Pakker? Rom 204.
Det er ingen post i dag.
- Vil du se etter? - Det er ikke post til noen.
Hvorkommer det fra?
Ja, jeg erforsiktig. Gå ut og selg noe for en gangs skyld.
Det smaker ikke bedre av at du står der og ser på meg.
Hei, ulvejente.
- Ikke kall meg det. - Så si hva du heter.
- Hvordan fant du meg? - Fant hvem?
Vivian.
Jeg har ikke tid. Du bør ikke være her.
Så be meg om å gå.
Gå.
- Prøv å høres som om du mener det. - Har det ikke gått et par uker?
- Hvorfor er du fremdeles i Romania? - Jeg prøver å jobbe.
- Har du ikke et hjem? - Nei.
Men jeg har en togbillett, og vil bruke de siste dagene her med deg.
Det blirikke kjæresten min så glad for.
Ville du vært i en kirke klokka to om natta hvis du hadde en kjæreste?
Hvorfor løper du hele tiden fra meg?
Er tegningene mine så dårlige?
- Du må gå. - Nå høres du ut som om du mener det.
- Hva vil du meg? - Jeg vil bli kjent med deg.
Jeg vil vite hva du drømmer om. Hva du gjorde der den natta.
Skulle jeg si deg det? Du setter ikke navnet ditt på tegneseriene.
- Har du lest bøkene mine? - Du ernødt til å gå nå.
Gi meg bare en kveld. Ellers kommer jeg hver dag og kjøper sjokolade.
Piazza Romana i morgen kveld klokka sju.
Den er til deg, ulvejente.
Hei. Det er Helsetilsynet.
- Hva er det? - Søppel.
- Gi meg den. - Søppelet ditt? Menneskets avfall?
Hvorfor...
- Du verden! - Han vet det ikke.
Han illustrerer en bok om loup garou. Jeg virket interessert.
- Nå, så det gjorde du? - Ikke på den måten.
- Du viste ham ikke halen din? - Han vet det ikke. La ham være.
Ja, hvorfor skulle jeg ikke det?
Jeg gir blaffen i om du så vil ha 100 kjøttklump-gutter.
Men du skal ikke fortelle dem noe.
Man kan boltre seg med de vakre... men man kan aldri være seg selv.
Var det sånn med henne du drepte? Hvis han finner ut at det var deg...
En dag blirflokken min. Da gjelder mine regler, min lov.
Jeg gjør som jeg vil, når jeg vil. Du holder bare din vakre munn.
Løp da. Verden vil ha sjokoladen sin.
- Igjen! - Det var andre gang.
Jeg vil snakke med deg.
Hvordan har du det? Går det bra med forretningen?
Trives merra som du forlot min mor for?
Har du og dine venner jaktet på egen hånd?
Aldri.
Ryktet går. Du ble sett sammen med henne.
- Har Vivian sagt det? - Fulgte du etter henne?
- Jeg lekte bare med henne. - Lekte?
Du er min sønn. Men hvis det er sant, kan jeg ikke beskytte deg.
- Det vil jeg ikke. - Vivian ljuger.
Det har ikke noe med henne å gjøre. Jaktet du den jenta?!
Jeg krummet ikke et hår på hennes vakre hode.
Hvis menneskene får mistanke om at vi fremdeles erher, blir vi utryddet.
- Vi må holde oss i skyggen. - Fordi vi frykter dem.
Vi er ikke lenger flere millioner.
Hørnå advarselen min.
Den dagen du jakter uten flokken, er du død forflokken.
Hvordan havner en amerikansk jente i Romania?
Jeg er født her i et miljø av utvandrede fra hele verden.
Mine foreldre flyttet til USAda jeg var liten.
- Og jeg flyttet tilbake. - Uten dine foreldre?
De døde i USAda jeg var liten. Siden da harjeg bodd hos min tante.
- Husker du dem? - Jeg tenkerpå dem hver dag.
Min tante sier at de ofte tok meg med i den kirken.
Oppfører du deg alltid som om du blir iakttatt?
Kan du ikke gå tur med en kjekk, fattig kunstner?
Som bare setter sine initialer på bokryggen. Hva har han å skjule?
Hvis du visste det, måtte jeg drepe deg.
Hvordan går det med boka di? Hva har du lært heri byen?
At varulvhistoriene erusanne.
Loup garou er ikke forbannet, men velsignet.
Det der med å de blir til ulver i måneskinn, holder ikke.
De kan forandre form når som helst. Det er viljens kraft. Transcendens.
De tenker at de vil forandre form, og så gjør de det øyeblikkelig.
Fra menneske til ulv.
- Det høres flott ut. - Det er det også.
Man skulle kunne drepe dem med sølv og med ild.
Og man kan ikke bli en av dem ved å bli bitt.
Man erfødt som loup garou.
Og hvis man gjør en loup garou noe, hvis de kommer til å blø, -
- så viser de deg et glimt av hvem de er.
Det ses i øynene.
Å nei, er det stengt?
Det er en fantastisk takterrasse med utsikt over hele byen.
Ikke hele byen. Skal jeg vise deg et sted?
Vivian, det er privat eiendom.
Det pleier da ikke å stanse deg.
Dette blir stort.
Enn av byens rikeste menn bor her. Han er kunstsamler.
Dette her slår klart mine planer.
Løp nårjeg sier ifra.
- Du glemte å si "løp". - Løp.
Her har du byens beste utsikt.
Det er alt som er igjen av Bukarests slott.
Oppført av en magyarprinsesse, som nedstammet fra loup garou.
Da magyarene mistet makten, sa man at ulvenes styre var over.
- Hvordan visste du at de var her? - Jeg tenkte du ville se dem.
- Du er full av hemmeligheter. - Vil du ikke tegne dem?
Jeg har hele tiden følelsen av at du gjemmer deg.
Familien min har planer formeg. Forventninger.
Hvor jeg går hen og med hvem.
Du bestemmer vel over din egen framtid?
Jeg vil fortelle deg noe.
Min far vartidligere militærmann og misbruker.
Han sa at jeg skulle lære å forsvare meg.
Jeg ville bare helst tegne, men det inngikk ikke i hans planer.
En dag braket det løs.
Jeg var 17, ville flytte hjemmefra.
Han sa at han ville drepe meg hvis jeg prøvde på det.
- Og jeg prøvde. - Hva skjedde?
Jeg var flinkere til å forsvare meg enn jeg trodde.
Derfor står ikke navnet mitt på bøkene mine.
Hvis han finner meg, dreper han meg. Jeg er ettersøkt for overfall i USA.
Jeg skriver fra de stedene jeg reiser til, og sender det til forlaget.
- Siden du var 17? - Poenget er at...
Jeg vet hvordan det er ikke å ha lyst til det som de krever av deg.
Men det er ditt liv. Du fårikke et til.
Hvis jeg hadde valgt annerledes...
...ville jeg ikke sittet hernå.
Fårjeg se deg igjen?
- Nei. - Aldri?
Da er det vel farvel.
Familien din trenger ikke å vite det, hvis det er det du vil.
Det vil du også.
Hvordan ser togbilletten din ut? Hvilken dato står det på den?
Jeg rev den i stykker. Jeg har inspirasjon til en ny bok.
Begynner du helt forfra?
Den skal handle om magyarprinsessen og slottet i Bukarest -
- i loup garous storhetstid.
- Deres storhet og fall. - Hvorfor må de falle?
Folk som kan forvandles til dyr? Det er da skremmende.
Men hvis du ikke vil at de faller...
- Hva er det? - Jeg skarmeg bare.
- Få se. - Nei! Jeg må hjem.
- Det trenger du da ikke. - Jo, det gjør hun.
Forsiktig med kusina mi, kjøttklump.
Ingen mann har overlevd å gjøre kur til henne.
Noen jenter stjeler ditt hjerte. Hun spiser det.
Harhun ikke fortalt deg at hun er lovet bort? Til en viktig mann.
Han som fikk henne hjem da hennes foreldre ble drept.
De ble slaktet, og det var hennes skyld.
- Hva snakker han om? - Hun er opptatt, kamerat.
Hun ståri gjeld til en mann. Du får henne ikke.
Bra steik, hva?
- Medium. - Dra til helvete.
Ja, det gjørjeg nok.
- Hva mener han med at du er opptatt? - Vi kan ikke treffes igjen.
Vi kan gjøre som vi vil. Hva faen er det med deg?
- Jeg har fortalt deg om min familie. - Til helvete med familien din.
Eier de deg? Får de lov til det?
Jeg vil ikke ha deg på samvittigheten.
De snakker om våre hemmeligheter.
De andre fire overhørte det.
Beskytter hun flokken?
- Hvem er han? - En kjøttklump.
Amerikaner.
Hun snakker med ham om loup garou.
Eller står Vivian overloven?
Er hun blitt forelsket i ham?
Da fikser du det for meg.
- Jeg? - Ja. Du vet hva som må gjøres.
Bestikk ham, tru ham.
Han blir ikke en natt til heri byen. Hvis han blir, dør han.
Tilgi meg. Det er så mye å si og så lite tid.
Møt meg ved Silestru-kapellet nord for byen i kveld klokka seks.
Vivian.
Et flott sted å bli stedt til hvile, ikke sant?
Det ble bygd i det trettende århundre.
På jord fra Det Hellige Land.
Så mange ville begraves her at kirkegården ble overfylt.
Så de måtte improvisere.
- Hvor er Vivian? - Jeg håper de syns det er fint her.
- Jeg spurte: Hvor er Vivian? - Ikke sammen med deg.
Lille Vivian er som et såret dyr. Hennes hjerte er knust.
- Så du erher for å beskytte henne? - Bare mot seg selv.
- Når går toget ditt? - Og hvis jeg ikke er med det?
Da kommer restene av deg med.
Med mindre du vil begraves her. Vi kan bruke deg som takvifte.
- Hvorfor erjeg en trussel? - Hun er ei sart jente.
Hvorfor føler du deg truet?
Nei, nei, min venn. Du er ingen trussel formeg.
Dette er en trussel.
Du forlater Romania med neste tog. Du kontakter henne aldri igjen.
Hvis du så mye som sier hennes navn...
Jeg snakker ennå.
Se nå hva du har gjort.
Din dumme kjøttklump. Jeg kom hit for å redde deg, advare deg.
Men nå... er du min.
Velsign dette måltid...
Jeg drar med toget. Det lover jeg deg.
Jeg er toget.
Herregud... sølv.
Nå, lekekameraten din ble hjemme?
- Kom og besøk meg. - Ikke i kveld, Astrid.
Du kan forandre de gamle lovene. Hvorfor akkurat sju år?
- Ekte ulverparer seg forlivet. - Jeg vil ikke høre et ord til.
Kom igjen. Vi pleide å sette dette stedet i brann.
Vi blir alle sammen eldre. Man må eldes med verdighet.
Aiden?
Hva er det som har skjedd, Aiden?
Det varfetteren din.
Hold deg unna.
- Hvorfor vet du så mye om ulver? - Hvorille er det med deg?
Fordi du visste at han var en loup garou?
Som i legenden? Som i tegneseriene?
Hvor erhan?
Han er utdødd.
Ta den.
Ta den da. Det er sølv.
- Jeg ville beskytte deg. - Mot hvem? Mot deg selv?
- Du fins ikke. - Forlat byen. Forlat Romania.
Hvis de finner deg, dreper de deg.
- Hva kunne jeg gjøre? - Livet mitt er over. Jeg har drept.
De finner fingeravtrykkene mine. Hva skal jeg si?
- Hva vil du si til dem? - Det var vel formye forlangt.
- Bare å møte en menneskejente. - Jeg ville aldri...
Det erfor seint nå.
Hvis du overhodet var glad i meg, hadde du gått før vi traff hverandre.
Kan jeg hjelpe deg med noe?
Ja, det kan du faktisk.
- Er dette her ekte sølv? - Naturligvis.
Takk.
Vi dro ut for å lete etter ham.
Han hadde vært borte så lenge.
- Hva er det, Vivian? - Bilen hans er utenfor.
Hva har skjedd?
Din sønn er død.
Hans død skal bli hevnet.
- Trenger du hjelp? - Nei takk. Jeg venterbare på toget.
Det korrekte svar er "ja".
Mine herskaper.
Mennesket hartvunget oss til å skjule vår sanne natur.
Han har forfulgt oss i århundrer.
I går tok han enda et liv.
Min sønns liv.
Vi skal ta hevn.
For hans morder er rett her.
Nei! Rafe ville drepe ham.
Han kjente vår hemmelighet fordi en av oss lot ham komme for nær.
Hvordan vet du det?
Sendte du Rafe ut for å jakte ham?
- Han skal betale med sitt eget blod. - Sendte du din sønn i døden for meg?
Nå er det nok!
Hvis han får lov til å leve, -
- vil han sende ut jegere etter oss, som de som drepte din familie.
Og da vil det være din skyld igjen.
Det er en elv i skogen. Når du til den andre sida, får du lov å leve.
Nei.
Ønsk din fiende lykke til.
Ønsk ham lykke til.
Løp.
Du betraktermennesker som hjerteløse mordere. Hva ervi da?
Vi dreper bare for å overleve.
La henne vente i bilen til jeg ertilbake.
Din dumme jente.
Bekker fører til elver.
Jeg kom jo over på den andre sida av elva.
Jeg kom over den forbanna elva.
Å nei.
Unnskyld.
Vær så snill, ikke drep meg.
Hold fast i meg. Nå kommer vi til veien.
- Du må på sykehuset. - Nei, det gjør det bare verre.
- Hvor skal jeg så hjelpe deg? - Det er et sted...
Vivian? Er du hjemme?
Her leter de ikke etter oss. Det er et filmselskap.
Vet du hva man bruker til å fremkalle bilder? Sølv.
De sier at vi selv nå til dags vil dø av å puste det inn.
- Er det sant? - Jeg har det allerede i blodet.
Og det forsvinner ikke igjen. Men man kan bli behandlet.
- Hvordan? - Det fins et antiserum mot sølv.
Jeg vet hvorjeg kan finne det når det blir mørkt.
Vivian!
- Du har ikke gått? - Jeg harikke så mange å stole på.
Jeg har aldri drept noen. Ved jaktene deres.
- Du må tro meg. - Hvorforblir du overhodet med?
Jeg lever ikke for jakten. Men jeg elsker å løpe.
Å føle meg fri.
Det var gjennom mine spor jegerne fant huset vårt.
- Det var ikke din skyld. - Menneskene dreper oss.
Vi dreper dem fordi vi harlært å frykte alle andre raser.
Er det frykt du føler nå? Eller er det noe annet?
Det er frykt.
Frykten for hva du vil gjøre?
Frykten for hva du mener om meg.
Den gang jeg tegnet deg som en loup garou, -
- kunne jeg ønske du varvirkelig, -
- hvorfor skulle jeg så ønske det annerledes nå?
- Du kan kontrollere det. - Jeg kan kontrollere det.
Hvor ville hun gjemme seg tro? Der jeg sa hun ikke skulle.
- Vær så snill. - Han er ikke en av oss.
Ikke gjør det. Det fins en annen utvei.
Mennesket drepte min søster. Mennesket drepte min sønn.
Gabriel drepte Rafe.
Og han vil også drepe meg. Det er hans form for rettferdighet.
Jeg beskytter deg. Jeg forklarerham det.
Som du forklarer ham at han er din? Din første kjærlighet gikk galt.
Du må ikke ta min fra meg.
Er det sølv?
Vi henter antigen på apoteket. Og så forlater vi byen.
Han kan ikke elske deg, hvis han frykter deg.
Skal jeg fornekte kjærligheten? Vil du si at det er annet i livet?
Løp, jenta mi. Løp ut i friheten.
Jeg har en resept.
Hendene på disken. Han er en av Gabriels folk.
Du må være ute i en hårreisende situasjon.
Har du fått en splint i poten?
Det er som limonade på en varm sommerdag.
Stans! Kast våpenet.
Jeg beklager, min lodne venn. Kast våpenet.
Se opp.
Løp!
Hvormange av oss må dø for din lykke?
Jeg kan lukte ham på deg.
Her forsøkerman å drive en stille og rolig forretning.
Min nye yndlingskunde.
Gi meg antigen, kulene dine og støvet ditt.
Hvordan føles det å være buret inne, sånn som menneskene vil ha deg?
Du kunne ha blitt en inspirasjonskilde for ditt folk.
Men se på deg. Vår største skamplett.
Når du stolerpå dem, fordømmer du oss.
Vi fordømmer oss selv.
Er vi ikke halvt menneske? Det du fornekter er en del av deg selv.
Det erikke en del av meg, bare en del av deg.
Du og dine tradisjoner kan dra til helvete.
Dere er flokkens framtid. Dere skal bestemme hennes skjebne.
Har du noen gang elsket noe? Makt? Hat? Frykt?
Du er den mest menneskelige av oss.
lfølge den gamle profeti vil ei jente fra lederslekten herske over oss, -
- og lede oss inn i en ny storhetstid håpets æra. Jeg trodde det var deg.
Og hvordan skulle håpets æra være? Hvor mange blodsutgytelser?
Det finner vi ut i kveld. Da skal vi to ut og jakte.
Han er her!
Drikk ut.
Den er til deg...
...og hele menneskeheten.
Vil du skyte din egen familie?
Vil du være som jegeren den vinternatta?
Da vil jeg vende deg ryggen. Du fortjenerikke bedre.
Skyt ham.
Jeg kan ikke.
Skyt ham.
Jeg kan ikke.
Hjelp, Vivian!
Jeg håper dere kjenner igjen håpets æra når den kommer.
Bakdøra!
Hvordan kommer vi ut av byen, hvis de holder vakt overalt?
Det er ett sted de ikke kommer.
Dette er min verden. Dette er mitt folk.
De tror på profetien og skjebnen.
Jeg tror vi skaper våregen skjebne.
Hvor skal vi hen?
Til håpets æra?
Enten det eller til Paris.
Norske tekster: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2007